Tidligere i "Surface"...
Terrance, Terrance? Åh, nej!
- Arten blev fjendtlig. - Hvilket dyr gjorde det?
En elektriker blev bidt i går af et dyr.
Var Nimrod morderen? Miles skyndte sig af sted for at undersøge det.
- Du er ikke Nim. - Skynd dig op!
- Er du kommet noget til? - Nej, det var ikke Nim.
Rich og Daughtery byggede en miniubåd for at dokumentere arten.
De formerer sig.
Men på overfladen gik noget helt galt.
Kan du høre os, Jackson? Vi falder alt for hurtigt. Træk os op igen.
Hold fast!
De var strandet på havbunden, indtil de mirakuløst blev reddet.
Hold fast!
Vi er på vej op!
Nu fortsætter "Surface"...
295 km vest for Portland, Oregon
Grib fat i noget og træk dig op. Kom så, kom så!
- Kan du se Jackson? - Jeg kan ikke se en brik!
Her! Tag den sorte taske. Kameraet er i den.
Rich! Grib fat i min hånd.
Vi er nødt til at koble den fra, ellers trækker den os ned.
Åh, nej! Den trækker os ned.
- Kan du se ham? - Nej. Kan du?
Vi er ikke særlig langt fra der, hvor ubåden blev sat i vandet.
Nødlyset. Hør engang!
Skynd dig!
Ja, ja...
- Fandens! Den er rusten. - Virker den ikke?
- Den er mindst 10 år gammel. - Jackson skal nok komme.
Og han er jo ikke den eneste, der ved, at vi er her.
- Jeg sagde det kun til Sean. - Sean er en klog fyr.
Han opdager, vi er væk om fire dage, to dage efter begynder de at lede.
- Det er? - Seks dage.
Kan du høre det? Kan du høre det, Rich?
Se der!
Frem med nødblusset.
Vi er lige her! Hallo! Hallo!
- Hallo! Så de os? - Det skal de!
- De skal se den! - Hallo!
De så den ikke.
Åh, nej!
- Der er hul i båden? - Hvad?
Der er...
Der er hul i båden.
- Der bør være noget lappegrej. - Nødblusset brændte hul i den.
Åh, nej! Den åndssvage tingest er rådden.
Her er en til.
Åh, nej!
Du hopper ikke i vandet. Vi er i Stillehavet i november måned.
- Båden synker. - Nej, Rich!
Du får hypotermi. Kom tilbage!
Rich!
Du driver væk!
Kom op i båden, Rich!
Kom tilbage, Rich. Svøm!
Skynd dig!
- Fik du fat i den? - Nej.
Nu er du i sikkerhed.
Er du stået op, Miles?
Jeg kører om syv minutter. Jeg håber ikke, du ligger i sengen.
Fedt! Jeg ved godt, du har ledt efter Nim eller Nod...
Han hedder Nimrod.
- Hvornår kom han tilbage? - I aftes.
- Vil du sige det til mor og far? - Hver ting til sin tid.
Du skal ikke sige det i dag, så bliver de bare hjemme.
- Er din bror stået op? - Ja. Han har endda taget tøj på.
Kom nu, ellers når vi ikke flyet.
Du er den voksne her i huset, mens vi er væk.
Du og Miles får en ny chance til at bevise, I kan være alene hjemme.
Vi tager kun af sted, fordi vi ikke kan slippe udenom.
- Mor jer! - På et kursted for advokater?
Der er ingen telefoner på hotellet, men I kan få fat i os på mobilen.
- Hvad er der galt med dit ben? - Det sover bare.
Det bør gå tidligere i seng.
Jeg gider ikke forklare, hvorfor vi ikke nåede flyet.
Kom nu ikke for sent i skole. Farvel!
- Du har ondt i sårene, ikke? - Nej.
- Hvorfor går du så som en 80-årig? - Jeg øver mig.
Du ved godt, at han ikke kan blive, ikke?
- En tår? - Nej.
Nu er du dum!
- Hvor søren bliver Jackson af? - Fortøjningen brast jo.
- Han tror, vi er døde. - Det kunne han ikke finde på.
Hans ego er for stort til at tro, han ikke kan redde os.
- Tror du ikke, han kommer? - Ikke hvis han tror, vi er døde.
Han har sikkert ringet til din eksmand og sagt, vi er døde.
- Så bliver der ingen redningsaktion. - Sikke noget vrøvl!
Jeg er ikke død. Var det ikke for dig, hentede jeg Jesse nu.
- Det var din ide at tage derned. - Du vidste, hvad du gik ind til.
Hold op med at opføre dig som et pattebarn!
Jeg har også børn og en kone. Du er ikke alene om at kunne miste noget.
- Du halter. - Der kan du selv høre.
- Gør det ondt? - Lidt.
- Det er, fordi du blev bidt, ikke? - Jeg ved det ikke.
Hvad nu, hvis den har hundegalskab? Så skal du have en indsprøjtning.
- Det er ikke hundegalskab. - Du ser svedig ud.
- Jeg har ikke hundegalskab. - Der er noget galt.
Det er betændt. Du er nødt til at gøre noget ved det.
Nim følger hele tiden efter mig. Der må være sket et eller andet.
- Han tror måske, du er hans mor. - Nej, det er mere end det.
Han vil sove hos mig og går med ind under bruseren...
Vi er i et omklædningsrum. Gør det klart, at vi taler om en øgle.
Det ser vel nok ækelt ud. Gør det ikke ondt?
Doktor Phil har løsningen. Det her dræber bakterierne.
Er du klar? En, to, tre!
- Vi gjorde det rigtige. - Jeg ved snart ikke...
- Det gjorde vi nok. - Ja.
Vi fik det, vi var ude efter. En videooptagelse af arten.
- Det er da noget værd. - Hvis vi overlever.
Ja, det er hagen. Vi læste ikke det, der stod med småt.
Rich...
En haj!
En hvid haj. 6 m lang.
- Den ser os bare an. - Nej, den angriber om 20 minutter.
- Vi skriger. - Jeg skyder den.
- Det er vores sidste nødblus. - Den æder os!
Hør nu her! Nu skal du stole på mig. Læg den fra dig.
- Vi skriger og skræmmer den væk. - Så siger vi det.
- Hvad gør vi? - Skriger!
Mesopotamien. Civilisationens vugge.
Hvad skete der for 5.000 år siden, som ændrede verden fra dag til dag?
Et pludseligt gennembrud i menneskelig intelligens?
Nej. Det var et dyr. Hvilket dyr?
- Vågn op. - Hvilket dyr brugte de i jordbruget?
Så man for første gange nogensinde, fik mad i overskud.
- Miles? Er du her? - Sig et dyr. Et hvilket som helst.
- En øgle. - En okse.
Rejs dig, Miles.
- Hvad er det på dit bukseben? - Det ved jeg ikke.
Kom herop, så jeg kan undersøge det.
Nu!
Jeg har det fint. Der er ikke noget galt.
Kom herop, Miles. Du skal gå ned på sygeafdelingen.
- Hvornår holder du fest? - Jeg holder ikke fest.
Men dine forældre er jo ikke hjemme.
Mit hjem er ikke en klub for dig og dine kammesjukker.
Jo, det er så.
Du skal komme op på kontoret. Det drejer sig om din bror.
Han er en værre en!
- Miles? - Savannah! Gudskelov.
- Du ser forfærdelig ud. - Han påstår, at han ikke er syg.
- Jeg er ikke syg. - Sæt dig! Tilbage med termometret.
Jeg troede ikke, jeg kunne få fat i noget af hans familie...
- Mine forældre er ikke hjemme. - Alene hjemme?
- Jeg er næsten 18. - Så har du ansvaret.
39,4. Du skal ingen steder.
Opfør dig som hans storesøster og få ham til at lægge sig ned.
Vis mig kødsåret.
- Savannah... - Vis mig det.
- Jeg tror ikke... - Vis mig det.
Ja, ja.
Men jeg synes ikke, det er noget særligt.
Åh, nej!
Det er større.
Hvordan har du fået det sår?
- Savannah? - Hun ved det ikke.
Jeg vil gerne tale med min bror under fire øjne.
Tak.
Miles? Hvorfor sagde du det ikke til mor og far?
- Du sagde, jeg ikke skulle. - Det om Nim. Du har jo koldbrand!
- Miles? - Du må ikke sige noget.
Miles? Hold op med det der! Miles?
- Mrs Bowen! Hjælp! - Tilkald en ambulance, Raymond!
Miles?
- Hajen er væk. Vi skræmte den væk. - Godt.
Jeg håber bare, det var os, der skræmte den væk.
Ja.
Du skal ikke plaske i vandet.
- Hvad skal du med et bundt tang? - Det er spiselig tang.
- Vil du have noget? - Nej. Ellers tak.
- Det smager ikke værst. Spis noget. - Jeg er ikke særlig sulten.
Jeg troede, folk fra Louisiana spiste hvad som helst.
Vi får endnu en kold nat.
26 timer, og vi har ikke set noget til Jackson.
Det burde myldre med redningsbåde. Jeg tror, der er sket ham noget.
Vejrtrækningen er svag, og blodtrykket er 132/94.
- Hvad hedder han? - Miles Barnett. Han er min bror.
Hvordan har du det? Miles?
- Hvad er hans temperatur? - Han brænder af feber.
- Hvornår begyndte det? - For et par timer siden i skolen.
- Han har krampe. Temperatur? - 42,4.
Lad os få ham ned i det.
En, to, tre.
- Hvad sker der med ham? - Vi må nedbringe temperaturen.
Hold op! Flyt dig!
Nim, Nim, Nim?
Hjælp! Hjælp!
- Hjælp! - Rolig nu, Miles. Jeg er her.
- Hjælp! - Rolig nu.
160 km vest for hvor ubåden blev sat i vandet
Størknet blod.
Jeg har noget her. Patronhylstre. Cirka 12 styk.
Det er gået hedt til.
Vågn op!
Du havde mareridt.
- Det er så koldt. - Kulden går gennem marv og ben.
Der er en ting, som vi kan gøre for at holde varmen.
Vi kan ligge i ske.
Jeg tror, min kone vil stille sig forstående over for det.
Lad os gøre det.
Se! Derude.
Kan du se det?
Det får en til at føle sig lille, ikke sandt?
Hvad laver de mon?
De... kommunikerer.
Det er en slags vandreritual eller noget i den stil.
Jeg ved ikke, hvordan apokalypsen ser ud.
Men jeg tror, den ser sådan der ud.
Mor? Far?
Jeg har lagt beskeder til jer alle tænkelige steder.
Øh... Miles er syg. Alvorligt syg.
Han ligger på sygehuset, og I skal komme hjem.
Jeg går ud fra, at jeres mobiltelefoner er slukket.
Men jeg håber, I hører denne besked.
Ring til mig.
- Fik du fat i dem? - Nej.
Han skal på intensivafdelingen. Vi ved ikke, hvad han fejler.
Den medicinske betegnelse er "Feber af ukendte årsager."
- Biddet på benet er skyld i den. - Han er ikke blevet bidt af et dyr.
Vævet er ikke beskadiget, og såret er ikke betændt.
Normalt antal af hvide blodlegemer. Feberen skyldes ikke betændelse.
Vi kan kun sige, at han lider af elektrolyt-uligevægt.
Sandheden er, at jeg er rådvild.
- Han har så høj feber, at... - Hvad?
Din bror er i livsfare.
Kan du komme i tanke om noget, der kan forklare det her?
Hvad, hvis jeg viser dig et af de væsner, der bed Miles?
Vil det hjælpe?
Jeg hader regnen.
Jeg hader den.
Det lyder sært, men den minder mig om min farmor.
Når jeg besøgte hende, regnede det altid.
Hun var en hæslig kvinde. Forfængelig og manipulerende.
Jeg kan huske engang, hvor hun passede mig, og det regnede.
Vi gik ind i en butik ved lukketid, og de begyndte at slukke lyset.
Pludselig begyndte hun at rakke ned på min mor.
Hun sagde, at min mor ikke fortjente min far.
Hvordan kunne hun sige det til et barn. Jeg forstod det ikke...
Rich?
Her er jeg!
Tag tasken med kameraet!
Tag den!
Jeg har den. Kom her.
Kom her!
Kom nu! Svøm!
Kom så!
Hold fast!
Nim?
Nimmy?
Nim?
Kom her!
Kom her, Nim!
- Hvordan kom du ind? - Jeg bankede. Hvordan har Miles det?
- Jeg må finde Nimrod. - Kender du hans navn?
- Sådan kalder Miles ikke på ham. - Hvordan gør han så?
- Det ved jeg ikke. Spørg Miles. - Kan I ikke begge to tale med ham?
- Miles behøver ikke kalde. - Find ham!
- Mor? Far? - Det er Bloom fra akvariet.
Er Miles hjemme? Han var ikke på arbejde i dag. Er alt i orden?
Miles ligger på sygehuset. Noget bed ham i vandet.
Nu er jeg ikke med. Siger du, at Miles er blevet bidt?
- Fanget! - Jeg må løbe.
- Hvad sker der? - Bliv der.
- Jeg fordeler vægten bedre. - Bliv her.
Ja, jeg fordeler bare vægten bedre.
Så du får lidt mere at ligge på.
Sådan der. Sådan der.
- Hun beskyttede bare sine æg. - Lad os komme væk herfra.
Nej, de virker som et værn. De beskytter os mod at blive dræbt.
Rolig nu. Vi er lige her. Nej, jeg er ikke din mor. Hun kommer om lidt.
Fortæl hende, at det ikke var Nims skyld.
- At det ikke var hvis skyld? - Nim.
Det var ikke Nims skyld. Det var ikke ham, der bed mig.
- Det var ikke ham. - Jeg henter noget beroligende.
- Fortæl hende det. - Det skal jeg nok.
- Kan du få fat i doktor Kellino? - Hun er hos en patient.
Fortæl hende, at jeg har den. Jeg hedder Savannah Barnett.
- Savannah? Jeg er Paul Bloom. - Mr Bloom? Skynd dig at komme.
- Jeg har væsnet, der bed Miles. - Har Miles et af dem?
Vi dør.
Hvad laver du? Så du lyset?
Se lige der! Kan du se det?
- Kan du se lyset? - Æggene. Så kan de se os fra luften.
Så væsnet, der er sluppet løs på sygehuset, har angrebet to personer?
- Hvorfor ved skadestuerne ikke det? - Vi er lige begyndt undersøgelsen.
- Hvad med det andet offer? - Han døde.
Få fat i sikkerhedsvagten. Sig, der er et dyr på intensivafdelingen.
Bliv der.
Han har hjertestop!
Hallo! Hallo!
Hallo!
Der er ringe sigtbarhed. Vent lidt! Jeg kan se noget.
Tag nødblusset!
- Det er et grønt lys. Kan du se det? - Jeg ved ikke, hvad det er.
Hallo!
Jeg vil undersøge, hvad det er.
Han så den. Han kommer ned. Se!
Der er mindst to. En fyr og en pige. Find redningsudstyret frem.
- Hallo! - Herovre!
Nej!
- Hvad var det? - Jeg flyver væk herfra.
I må ikke efterlade os her!
Oplader til 200. Hold afstand! 300.
- Hvor er den? - Det ved jeg ikke. Den løb herned.
Opladet! Hold afstand. 360.
Ingen pistol. Jeg henter en bedøvelsespistol.
- Opladet. - Hold afstand!
Der er den. Pas på. Den er farlig.
Nej. Læg pistolen væk.
Du er urolig for et dyr, men vi har en bygning fuld af patienter.
Hurtigt!
Hjælp ham!
Hvor er han? Hvor er Nim?
Hvor er han?
- Nej, Miles! - Hvor er han?
Hjælp!
Hvor er han?
- Nej, nej! - Bliv her.
Du godeste!
Såret er vokset sammen.
Nim helbredte dig, ikke sandt?
Daughtery! Han kommer tilbage.
Hold ud!
Op med dig!
Hjælp!
Vi er hernede, din dumme skid! Hvad venter du på? Vi dør!
Du kan klare det her. Vågn op! Kæmp!
Spark! Kom så! Spark!
Spark, spark!
Det er fugtig luft, som hjælper med at stabilisere kropstemperaturen.
Skal jeg ikke tage det der?
Vi beholder det her.
Vi har beviset. Kameraet er stadig tørt.
Jeg sagde jo, at vi nok skulle overleve.
Man skal bare... tro på det.
Malene Blaaberg Broadcast Text, 2006
Tekstadministration Broadcast Text, 2006